Dagen var het, men natten blir fort kald, for årstiden.
I overmorgen er vi i Capua. Der får du sove i et varmt hus.
Men geiteskinn har sine fordeler.
Vi er flyktninger i vårt eget land.
Vi er ikke flyktninger, vi er på manøver.
Som du vil. Vi er på manøver
mens tyrannen sitter i Roma.
Men i teltet sover jeg som et barn.
- Kanskje ikke i kveld. - Det er synd at det plager deg.
Han er snart ferdig.
Quintus har talent for den slags.
Jeg håper det.
Din sønn Quintus? Jeg visste ikke at han var med.
Han kom fra Brindisi i dag tidlig.
Det var bedre.
Skrik hjelper ikke på appetitten.
Quintus har sine mangler.
Men han er lojal og uredd.
En far kan ikke begjære mer.
Jeg har aldri hørt eller tenkt noe annet.
Hunden tilsto til slutt.
- Godt pisket. - Du har blod i ansiktet. Vask deg.
Hvor er Durio? Hvor er gullet?
Han drepte Durio, som du trodde.
Så fraktet de gullet nordover, på Via Flaminia.
De støtte på Cæsars speidere,
noen romere og tjue ubier.
For mange for oss.
De flyktet, de sveklingene, og lot speiderne ta gullet.
Jeg har hørt fra Roma at Cæsar ikke har gullet.
Volpe finner alltid sannheten, far.
Speiderne må ha beholdt gullet.
- Finn de speiderne. - Ja vel.
Nå!
Tidevannet snur.
Uten gullet kan ikke Cæsar beseire Roma.
Uten gullet er ikke vår posisjon så mye bedre.
Uten gullet blir han nødt til å ty til vold.
Hvis han spiller blod, kommer folket til å vende seg mot ham.
Uten folket har han ingenting.
"Unntakstilstand er innført som en trygghet for borgerne.
"Grupper på mer enn tre
"får ikke samles på offentlige steder.
"Portforbud er innført.
"Alle som befinner seg ute etter at mørket faller
"vil risikere å bli straffet.
"Lenge leve general Gaius Julius Cæsar!
"Republikkens frelser."
Holdt!
Ditt navn, borger.
Gaius av Julii. Kalt Cæsar.
- Tal. - Jeg ber ydmykt om at tegnene tydes
slik at Roma ser at gudene står på min side.
Du kom med en hær.
Det er sjelden et godt tegn.
Gudene vet at jeg har fredelige hensikter.
Folket må også vite det.
Ja vel.
Tegnene kommer til å bli tydet på den første, klare morgenen.
La fuglene fly fritt.
- Hvordan står det til? - Elendig.
Opprørerens slave.
- En vellykket opprører iallfall. - Kanskje. Hva med deg?
Virkelig elendighet er å være bundet til en trassig kvinne.
Til middag i kveld sier Cæsar at han ikke vil ha skalldyr.
Her er gjestelisten.
Hun er vel klar over æren som er henne til del?
Hun er svært klar over det.
Vertinnen er byens førstedame.
- Utenom Cæsars hustru. - Calpurnia?
Hun må være vakker og verdig, ikke noe mer.
Hun er som en statue.
Det er en fin gjesteliste.
Alle prominente personer er med.
Han skal vel ikke drepe dem?
Det tror jeg ikke.
Husfruen liker ikke overraskelser.
Servilia? Hvorfor skal hun inviteres?
Er det fremdeles noe mellom dem? En gammel sandal som henne?
Det er liv i henne fremdeles.
Den kvinnen skal ikke komme mellom meg og Cæsar.
Hvorfor er Servilia invitert?
Servilia av Junii.
På grunn av sønnen, vel.
Vekker du meg bare for det?
Selvfølgelig. Han trenger Brutus som en symbolsk venn.
Det ville ikke se bra ut med Brutus som fiende.
Det er bare politikk.
Gud, kvinne. La meg sove i fred!
- Geitetestiklene. - Ikke til meg. Til Oktavian.
Hent Demeter. Spis mens de er varme, kjære.
- De gir deg en stake. - Helst ikke.
Sludder, du må.
Du har utviklet en feminin side. Jeg liker det ikke.
Jeg er bare en gutt. Det er naturlig...
Da morfar var på din alder, var ingen jenter trygge
Julii-menn er maskuline. Gjør som jeg sier og spis dem.
- Jeg nekter. - Du sitter her til du har spist dem.
Banketten, Demeter. Ingen skalldyr.
Niøyene skal ikke kokes for lenge.
Kom dem bare til de er døde.
Jeg venter.
Flink gutt.
Bror...
- Fikk mor Glabius drept? - Selvfølgelig ikke.
- Er du sikker? - Jeg kan ikke bevise det,
- men jeg er så sikker som jeg kan være. - Sverg på Jupiters stein.
Jeg sverger på Jupiters stein.
Hvis hun fikk ham drept...
Da river jeg opp halsen på henne med bare tennene.
I Narbo får jeg ti fester for det.
Der har de ikke lik og soldater.
Og hederlige folk som ikke tør gå ut.
Rart tidspunkt for et selskap.
Jeg kan ikke få i gang en handel uten et selskap.
Det er en god dag. Og det er trygt.
Jeg husker Sullas soldater.
- Vi kunne male husene i blod. - Cæsar er ikke Sulla.
Han innførte unntakstilstand nettopp for å bevare freden.
Vi får se. Jeg påkaller Ceres og Bacchus. Du blir fornøyd.
Gi meg en gris, så lager jeg fest. I Hades om jeg må.
- Og ta betalt for det. - Oljemannens kone
serverte snegler i stedet for østers på livmorsfesten.
Hun fikk aldri glemme det. De lo av henne på gaten.
Hellige Janus, vi gir deg dette,
og ber om at du viser oss nåde.
Og at du skal like min nye forretningsvirksomhet.
Lucius Vorenus, Marcus Antonius kaller.
- Nå? - Nei da. Til neste år.
Vorenus, kjære kamerat.
Jeg kjenner deg knapt igjen uten sverdet.
Gå nå, Cato.
Er han ikke morsom?
- Cato. - Som du sa.
Du synes selvfølgelig ikke det.
Nå?
Trives du med det sivile livet?
Ganske bra hittil.
Du vet, selvfølgelig,
at jeg kan korsfeste deg for desertering.
Jeg er ingen desertør. Jeg har avtjent tiden min.
Jeg gjorde som avtalt. Det er du som...
Som hva da?
Vel over Rubicon er romerne borgere, ikke soldater.
- Juridisk gjorde jeg det rette. - Dum...
- ..som en prest, forblindet av kutten. - Siden Roma ble grunnlagt...
Gi deg nå, Vorenus.
Ting forandrer seg. Livet er som vann, ikke stein.
Da drukner jeg vel.
Ser du ikke at din elskede republikk er død?
At Cæsar prøver å redde Roma fra undergang?
Det ser jeg ikke.
Det holder.
Hva slags forretninger er det du skal vie deg til?
Import fra Gallia. Slaver, trøfler, vin. Slikt.
Grosserer?
Skal en kriger som deg telle kartonger...
Føre regnskap?
- Du blir gal. - Kanskje det.
Jeg trenger deg, Vorenus.
Cæsar trenger deg.
Ingen i legionen nyter mer respekt.
- Harde strider ligger foran oss. - Mot romere.
Blod er blod.
Vil du virkelig at trettende seirer uten deg?
Kom tilbake til legionen.
Da utnevner jeg deg til prefekt.
Av første grad. Og en bonus.
Skal vi se...
10 000 sestertser?
Jeg har valgt min vei. Jeg vil følge den.
Du skuffer meg, Vorenus.
Du skuffer meg dypt.
Gå nå. Av sted.
Adjø, medborger.
Vorenus.
Neste gang er jeg kanskje ikke like vennlig.
Hva ser du?
Det er ikke sikkert,
men jeg tror hemmeligheten er trygg.
Ikke sikkert?
- Det er blandede tegn. - Hva er vitsen med det?
Si hva det er du skjuler, så kan jeg være mer eksakt.
Det er et barn involvert.
Et guttebarn?
Et spedbarn.
- Bare glem det. - Som du vil.
Hvis det kan være til hjelp, så ser jeg...
..at mannen din blir rik.
Rik som Krøsus.
Det er jo positivt.
Takk
Bra. Nå er jeg ferdig.
Vann.
Hvordan så jeg ut for år 8 siden?
Akkurat som nå.
Åtte år...
med galliske sjusker.
Når så han sist en skikkelig dame?
Og en som er så vakker.
- Blomster... - I full blomst?
50 000 til hver av magistratens bokholdere.
Så mye?
Jeg vil kjøpe lojaliteten, ikke leie den.
De må skrive under for pengene.
Hvor mye til underpretorene?
Null. Når de hører hva bokholderne får, kommer de krypende.
Og plyndrer oss fullstendig.
Vi må drepe noen rike snart.
Ellers blir det tomt...veldig snart.
Jeg dreper bare hvis jeg må.
En edel strategi.
Et overraskelsesmoment...
Du kan mase på meg senere.
Dette er vel passende?
Så absolutt, min kjære.
Kongelig. Men ikke overdrevet.
Tenk om ingen kommer?
Ta det med ro, de kommer.
Jeg burde ha ventet slik du sa.
De kommer.
Og når de kommer,
må du smile av og til.
Og ikke kjeft på dem.
- Hvem er det? - Erastes Fulmen.
Hedersgjesten?
Bygg, forsikring, oliven...
Lucius Vorenus.
Niobe.
Takk for at du kom, nabo. Det er ikke lett i dag.
Hva betyr noen soldater?
Min hustru Phyllis.
- Kom. - Slå dere ned og ta litt vin.
Gjerne det. Man blir tørst.
Søster.
- Hvordan går det? - Helt fint. Ikke vær redd.
- Takk. - Det er vel ikke lille Lyde?
- Tiden flyr. - Hill, Lucius.
- Mannen min, Evander Pulchio. - Velkommen.
- Jeg er beæret. - Takk for grisen.
Alle butikkene var stengte.
Det var en glede.
- Takk for at du inviterte meg. - Bare hyggelig, Servilia.
Jeg insisterte.
Uansett hva som rammer deg,
så er vi venner, ikke sant?
Hun har en dyktig kosmetikkslave. Men Cæsars elskerinne? Absurd.
Gjør plass for prokonsul Gaius Julius Cæsar!
Sønn av Venus, imperator i de galliske legionene.
Tilside og åpne opp!
Ikke gjør narr av meg. Det er bare onkel Gaius. Løft hodene.
Alle sammen. Løft hodene.
Min kjære niese.
Kjære onkel.
Velkommen hjem.
Servilia av Junii, det er meg en glede.
Hyggelig.
Gleden er på min side.
Jeg er lei for at sønnen din ikke er her.
Jeg også.
Jeg håper at De tilgir hans fravær.
Han vil alltid være Deres venn.
Jeg forstår.
Send mine hilsener til Brutus.
Han skal aldri måtte angre på vårt vennskap.
Det gjelder alle.
Uansett deres tidligere lojalitet.
- Noen våpen? - Nei.
- Hvor kommer dere fra? - Fra Aternum.
- I hvilket ærend? - Lik, skjelettdeler.
- Alt dødt, generelt. - Da er dette rett sted.
Hvilket folkeslag er det?
Skytere. De kan ikke språket vårt.
Kom igjen.
Inn med dere.
Du!
Si til udyrene at de skal holde seg unna ærbare kvinner.
Det skal jeg.
Dere plyndret og voldtok vel gallerne skikkelig?
Jeg klager ikke.
Kontanter er bra i usikre tider.
Man kan ikke flykte med hus og jord hvis man har valgt feil side.
- Sant. - Hvem tror du går av med seieren?
Vanskelig å si.
Du håper vel på din mann?
Cæsar er ikke min mann lenger.
Så, byttet...
Du låner vel ut avkastningen av det?
Nei.
Nei. Jeg skal reinvestere, så jeg har ikke noe ekstra.
Jeg skal overta en importhandel.
- Slaver for det meste. - Slaver?
Hør her. Jeg har venner.
Gode venner.
Kom til meg hvis du trenger hjelp.
Mer vin her!
Mindre kloke menn sier visstnok
at en hvit fugl i sørlige kvadrant
verken betyr godkjenning eller avkall.
Sånn er vår tids barbariske påfunn.
Vi kunne like godt ha vært syrere.
- Jeg er helt enig. - Syrere, ja. Til og med skytere.
Som øverste tegntyder gleder det meg å høre det.
Det ble sagt at De var en nymotens mann.
Skandaløst.
Religionen tilhører våre høyverdige prester.
Enkle soldater som jeg bør ikke blande seg inn.
Svært betryggende.
Oktavian, ikke vær kjedelig.
- Si noe vittig. - Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg kan ikke tørrprate, mor.
Du, da? Litt poesi?
Hun kan lire av seg side etter side.
I Helvete å stige ned er lett
Dødens porter står åpne
Å klatre opp igjen, se det er problemet
Litt dystert, men det går bra.
Hun har mistet mannen sin.
Søsteren din må dra. Hun burde ikke ha vært her.
Jeg var nødt. Ellers hadde det sett rart ut.
Snakk med Evander.
Slakter. Ta med deg kona di hjem.
- Hun vil ikke gå. - Da må du tvinge henne.
- Det er på tide å gå. - Ikke ennå.
- Jeg har det gøy. - Det er på tide å gå.
- Slipp meg, elskede. - Lyde, da.
Slipp. Ellers forteller jeg det.
Vil du drepe oss alle sammen?
Jeg elsker deg! Hvorfor elsker du ikke meg?
Beklager.
- Kom igjen. Lyde. - Jeg er din kone!
Vi hadde en avtale. Du sverget til Persefone!
- Du lovte å ikke si noe. - Har jeg ikke holdt løftet?
- Mannen min... - Han er en blind tosk!
Hører dere det? En blind tosk!
Slipp meg!
Kona?
Cæcilia.
Hvordan går det med Cæcilia?
- Hun har det bra, takk. - Bra.
Jeg glemte fødselsdagen hennes.
- Fødselsdag? - Det var min feil.
Hun tilgir meg kanskje hvis jeg sender en presang.
Det er ikke nødvendig.
Det er vanskelig å kjøpe gaver til kvinner.
Det den ene elsker, forakter den andre.
Kanskje hun tar imot penger?
Det var et godt forslag.
100 000 sestertser?
Det er veldig snilt av Dem.
Men min kone har dessverre veldig dyr smak.
- De beste er ofte det. - 150 000.
Hun ville kledd slavene i silke om hun kunne.
Hun spiser østers til frokost...hver dag.
Hun må være forsiktig.
Man kan sette østers i halsen
200 000.
Det er sjenerøst. Og passende.
Hun kommer til å bli takknemlig.
Bare hun tenker godt om meg.
Det har hun alltid gjort.
Det er ikke uetisk hvis hun fortsetter å gjøre det.
Vi forstår hverandre.
Skriv det ned.
200 000 til øverste tegntyder.
Han tror han er selveste Midas.
- Bortenfor stoffhandelen. - Takk skal du ha.
Vi går til Janus' prester i morgen. Det er dyrt, men...
Et omen er et omen. Det hjelper ikke å bruke penger.
Søsteren din og mannen hennes kan ikke komme hit mer.
- Som du vil. - Uten bønn.
Vær hilset, plebeier.
Centurion Lucius Vorenus?
- Hvem spør? - Quintus Pompeius.
Dette er en fornærmelse.
Si hvor gullet er. Og det fort.
Hvilket gull? Jeg skjønner ikke.
- Forstår du nå? - Nei.
- Hvilket gull, sa jeg. - Han er visst sta.
Denne sjusken er vel din kone.
Hold henne fast.
Hva kan jeg si? Jeg vet ikke om noe gull.
Jeg leter etter gullet som du stjal fra min fars menn.
Jeg tok ingen ting. Du er feilinformert.
Feilinformert!
Er ikke du leder for speiderne i den trettende legionen?
- Jeg var det. - I forrige uke,
stanset dere ikke en kornvogn på Via Flaminia?
Jo.
Kjørt av forkledde soldater.
Vi fulgte etter dem. Etterlot vognen.
- Sjekket dere ikke inni? - Vi hadde ikke tid. Ordre.
Vognen står der så vidt jeg vet.
Løgn. Skjær henne.
- Gi meg litt! - Til ære for min venn Lucius.
Hvorfor er du så dyster?
- Hvem er det? - Hans nåde Quintus Pompeius.
Kommandør, og Neptuns plage.
Neptuns plage?
Han leter etter en vogn med gull.
En med statsgull?
Så spennende!
Trå forsiktig, bonde.
Forsvinn, din lille dritt. Og ta pakket med deg.
Vi tar hånd om lille Quintus her,
så finner vi oss en vogn, sniker oss ut til gullet,
graver det opp rir i full fart til kysten,
- og tar en båt til Spania. - Jeg prøver å tenke.
- Hva var galt med det? - Hva er galt?
Selv om det ikke var en enorm synd
- å stjele Romas eiendom... - Jeg visste vel ikke det!
så lar du deg bæres gjennom gatene,
og skryter av tyveriet til alle og enhver.
I morgen vet alle hva du gjorde og hvor du er.
I mitt hus.
Hva skal vi gjøre, da?
Du må gi det tilbake.
Gå rett til Cæsar.
Gi ham Pompeius' sønn, så viser han kanskje nåde.
- Jeg tror ikke det. - Det er en ordre.
Så dette er takken for...
En ordre!
Mitt hjem ble invadert
og min kone ble nesten drept på grunn av deg.
Greit.
- Du blir vel med meg? - Det er ditt rot.
Dette må du klare selv.
Det er greit.
Da går jeg.
Lykke til.
Beklager, jeg er snart tilbake.
Unnskyld meg.
Pullo, din slyngel.
Hva har du gjort nå?
Deres høyhet, jeg... Lucius Vorenus sa at jeg burde...
Hvil. Hvem er det?
Quintus. Pompeius' sønn
Det er det, ja!
Quintus, min gamle venn.
Så hyggelig å se deg igjen.
Forklar deg.
Vel, det har seg slik.
Han lette etter gullet.
Hvilket gull?
Gullet som Pompeius' gutter stjal fra skattkammeret.
- Har ikke Pompeius det? - Nei, sir.
Jeg mente ikke å gjøre galt,
og hadde jeg visst at det var statens gull, ville jeg ikke ha rørt det.
- Det var en jente som... - Glem henne. Kom til poenget
Hvor er gullet?
På et sikkert sted.
Jeg gravde det ned i skogen
noen kilometer fra Flaminiaporten.
Takk!
Du skal få svi for dette.
- Er det alt du klarer? - La ham være.
Jeg beklager dette, Quintus.
Jeg har stor respekt for faren din.
Drit og dra, din forræder.
Elegant liten kar.
Ikke vær redd. Du beholder livet.
Jeg sender deg tilbake med tilbud om våpenhvile.
- Våpenhvile? - Hysj.
Har du blitt gal?
Når vi har full kontroll?
Hysj!
Et tilbud om våpenhvile på like vilkår.
Hvis volden fortsetter, så er det din fars og hans alliertes skyld.
Faren min trenger ingen våpenhvile.
Snart sitter du på en påle i Forum!
- Din slyngel! - Sett ham på en hest.
Du er en frekk dame.
Du har ikke sagt at Cæsar har sånne følelser for deg.
Slett ikke.
Jeg så hvordan han så på deg.
Som oksen som bedekket Europa.
Jeg klandrer ham ikke.
En sånn...
Skjønnhet.
En sånn skjønnhet.
Så vennlig.
Du er altfor vennlig.
Cæsar er ikke interessert i meg.
Eller jeg i ham.
For en beskjedenhet.
Er hun ikke vakker, Calpurnia?
Ikke som andre på hennes alder.
Kanskje hun har en hemmelig drikk.
Du prøver deg med lettsinn.
Beklager at jeg ikke blir med.
Du kommer til å angre på at du lot ham leve. Han er ondsinnet.
Det er mange jeg kommer til å angre på at jeg ikke drepte.
Ta med Pullo og hent gullet.
Legionær Pullo...
Du er en tyv. En dum og udugelig tyv.
Men du har vært lojal før,
så vi tolker din dumhet som ærlighet,
og lar deg gå ustraffet
Jeg synes at vi skal belønne deg.
Jeg vil ikke krangle med fru Fortuna.
For hun liker visst deg.
Når dere finner skatten, gir dere ham 100 gullstykker.
Mange takk.
Som De vil.
Apropos, ikke betvil min dømmekraft
foran fiendene våre.
Du har god hukommelse, så det husker du.
- Det husker jeg. - Gå nå
Soldater! Hester! Opp med farten!
Hvorfor er du bekymret?
Marcus Antonius har rett.
Våpenhvile er ikke taktisk riktig.
Det kommer an på vilkårene.
Vilkår som Pompeius ikke kan godta,
mens Cicero og Senatet kan.
Rask...
Hold ut, folk ser på.
Ta oss med et sted hvor ingen ser oss.
Er han forgiftet?
Han lider av fallesyke. Det går snart over.
Vennligst lukk døren!
- Bør vi ikke hente en doktor? - Nei, slett ikke.
Sykdommen må ikke bli kjent.
Ingen følger en mann som Apollon har forbannet med fallesyken.
Sverg ved Orcus at du aldri skal si noe om dette.
Har du det bra, min mann?
Det er ikke noe alvorlig.
Kom.
Atia? Jeg er trøtt. Vi går hjem nå.
Ja vel.
- Som dere vil. - God natt, min kjære
- Hadde du det hyggelig? - Det hadde jeg.
Din niese Atia er høflig,
og tegntyderen snakket om religion.
Jeg kan dessverre ikke bli med deg hjem med en gang.
- Du føler deg ikke bra. - Det går bra.
Jeg må prate bokholderne.
Så sent? Det passer seg ikke.
Kanskje ikke, men nødvendig.
Jeg må være klar til å dra når Pompeius nekter å inngå våpenhvile.
Kommer han til å nekte?
Jeg tror det.
Hva er det, mor?
Jeg er ensom.
Jeg er så ensom.
- Hva skriver han? - Latterlig!
- Hva skriver han? - Ingenting som er verdt å gjenta.
- Han tilbyr våpenhvile. - På hvilke vilkår?
Med det avskummet? Aldri.
- Hundene kan voldta dem. - Stille! Ut!
Han har faktisk rett. Våpenhvile kommer ikke på tale.
- Så klart ikke. - Men Cæsar ber ikke om stort.
- Juridisk immunitet og gjensidig avvæpning. - Må jeg avvæpnes?
Jeg er Romas konsul. Han er en forbryter.
Kanskje det, men han har byen.
- Vi må holde oss til fakta. - Han er en forræder.
Vi må være rettferdige.
Han har vært påfallende fredelig.
Han har ikke drept dine allierte.
Vi bør ta tilbudet på alvor.
Ser du ikke strategien? Han prøver å splitte oss.
- Kanskje. - Det ville gi oss litt tid.
Quintus har rett. Dere er kvinner!
Tåper.
Si at du elsker ham. Da skal jeg gå min vei
og aldri komme tilbake.
Jeg elsker ham.
Jeg sverger på mine barn, jeg elsker ham.
Titus Pullo! Så hyggelig!
- Så du slapp fra det med livet? - Ja.
Hvor er Vorenus?
Han prøver å få benådning ved Janus' alter
Kjenner du Evander Pulchio? Min søsters mann?
Evander, sa du?
- God helse, soldat. - I like måte.
- Vil du ha litt vann? - Ja, takk.
Sitt ned.
Store Jupiter, gi oss tegn
i rammene jeg har risset.
Utsiktene er gode.